Premiärminister Musayev...
...om du inte känner igen mig... se noga på mitt ansikte så förstår du.
General Vasilly Topov var inte bara min far, han var min kamrat...
...min ledare i strid. Nu är hans strid för befrielse av Pasalan min egen.
Hans armé är under min ledning, och jag gör allt för att förverkliga hans dröm.
Minister Musayev, vi har ockuperat kärnkraftverket i Tjernobyl.
Den övergivna stadens omnejd är under vår kontroll.
Vi kan inte ignoreras längre. Nu är det vi som är ockupanter.
Varje försök att ta sig in kommer att bemötas med våldsamt motstånd.
Reaktorn har riggats med sprängämnen. De är ställda på 72 timmar.
Besvaras inte våra krav, sprängs de.
Explosionen producerar ett radioaktivt moln-
-som är 100 gånger starkare än bomben som släpptes över Japan.
Vi kräver ett omedelbart frisläppande av de 227 politiska fångarna.
Vi kräver fullständig självständighet för Pasalan.
Inget mindre kommer att accepteras.
Den här striden handlar inte bara om land och politik, det gäller även blod.
Mitt och nu ditt.
Vi har dina barn.
Ignorerar du mina krav, dör de först.
Jag ber dig att agera ansvarsfullt.
Vi ber bara om att få bli fria...
...som du vill att dina barn ska vara.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Kom igen nu.
Så där. Ta det försiktigt!
Den här vägen.
Kom igen nu.
Där borta. Ta det nu försiktigt.
Försiktigt! För Guds skull! Det är reservdelar i den där!
Idioter.
Sätt dig.
- Hur mår du? - Bra.
- Några problem? - Nej.
- Vet du var du är? - Ja.
- Vet du varför du är här? - Ja.
Är det nödvändigt för dig att fråga om saker du inte vet?
Ursäkta mig, doktorn. Tack.
Kan du röra dina högra fingrar, en efter en, med början på pekfingret?
- Begränsad räckvidd. - Okej.
- Känner du dig varm? - Ja.
Jag ska kyla ner dig.
Väldigt bra. Du var väldigt bra idag.
- Så du har sett bandet från museet? - Ja.
Vill du beskriva vad du såg, eller ska jag?
Jag såg en beväpnad angripare bli träffad i vitala delar-
-och ändå klara av att övermanna vakterna.
Påminner det dig om nåt?
White Tower stängdes ner för över ett år sen.
- Det kanske var nåt annat. - Kanske.
Vi måste förberedda oss på det värsta, dock bortse från möjligheten.
Om vi antar det värsta får vi dela på problemet.
- Hypotetiskt. - Och, hypotetiskt...
...vad är vår delade lösning?
Förbered dem.
Den 26 April, 1986, exploderar Tjernobyls reaktor nummer 4.
Den värsta kärnkraftsolyckan i historien.
Den följande branden släppte ut väldigt radioaktivt nedfall i atmosfären.
Tjernobyls stad evakuerades och har varit övergiven i över 20 år.
Vi tror att rebellerna har sin bunker i angränsning till reaktoranläggningen-
-runt 3 kilometer öster om vår nuvarande position i Tjernobyls stad.
Platsen i sig saknar bränsle för en bomb men har 100 gånger högre strålning.
En explosion i reaktor nummer 3 skulle frigöra den strålningen.
Och nu till de dåliga nyheterna.
Det verkar som generalens son har några av våra vapen.
Dr Richard Porter är här för att förklara.
Under 60 talet, med krig i asiatisk hägring-
-började Amerika att forska i Operation Black Tower...
...som vi kallade för Universal Soldier-programmet.
En högreaktions, självnärande, snabbläkande, starkare, snabbare soldat-
-påfylld med hög- koncentrerat näringstillägg.
En soldat som arbetar utan samvete eller tvekan.
Genom att frysa en kropp med kvävebaserad gas-
-återställa och återvärma den genom sköldkörtel och hypofys ökning-
-lyckades vi återuppliva en nyligen avliden soldat och förbättra dem.
Programmerbara och raderbara.
En som du kan sätta igång och stänga av.
Avliden... Menar du död?
Det stämmer. För fem år sen stängdes programmet-
-eller rättare sagt, ersattes av ett program känt som White Tower.
Ledd av dr Robert Colin, under min uppsikt-
-eftersträvade White Tower att förbättra det Black Tower hade inlett.
Genom att använda genterapimetoder ut- vecklade under dr Colins klonforskning-
-kunde vi ge våra UniSols en DNA trimning inifrån och ut.
Den nya modellen var överlägsen i all fysisk kapacitet...
En virtuell mördarmaskin.
Nästa generation UniSols, eller NGU:s, som vi kallade dem.
Det fanns en incident i regeringshuset.
Tolv döda. Inga skadade.
Det ansågs vara ett fel-
-men jag tror att deras temperatur inte var riktigt avvägd.
Vi fick order om att skjuta alla existerande NGU, vilket vi gjorde.
Men vi hade ett inbrott.
Några saker var borta, inklusive en Serie 7 modell.
Vi tror att det var min tidigare kollega, dr Colin.
Vi misstänker att han har fortsatt sina utforskningar.
Colin har verkat från Östeuropa som yrkesmördare.
Mina herrar, vi kommer att strida mot den perfekta soldaten.
Den är okänslig mot skador och smärta, snabbare än fan-
-och nervsystemet påverkas inte av strålning.
Vi har fyra första-generations UniSols-
-som är mer än kapabla för den här typen av uppdrag.
Utgå.
Du sa fyra, överste. Jag trodde det fanns fem.
- Det fanns. Nu är det fyra. - Vad hände med den femte?
Han ingår i ett privatfinansierat program som dr Sandra Fleming driver.
- Projekt Phoenix. - Vad gör de?
Beteendeförändrings terapi-
-eller psykologisk rehabilitering, som dr Fleming kallar det.
Hon försöker att återinföra honom i samhället.
Han var en av de allra första, men den bästa i gruppen.
Dr Fleming har utfört sin forskning i Schweiz.
Jag tänker på att rymma.
Fridfull känsla.
- Skäms. - Varför säger du så?
- Jag vet inte. - Jodå.
- Säg det första du tänker på. - Jag minns inte.
Kanske för saker jag har gjort.
Vad har du gjort, Luc?
Jag vet inte.
Jag tror att han är hungrig.
Mata honom då.
Hur mår du?
Hjälplös.
Du kanske känner vikten av ansvar.
Det är så det känns när man blir äldre, Luc.
Inser du hur långt du har kommit?
När vi började det här för två år sen mindes du inte dagen innan.
- Mitt huvud känns fullt. - Ytterligare ett steg i din utveckling.
Vi närmar oss.
Du kanske har glömt bort vårt avtal, doktorn, men det har inte jag.
Ta det här som en sista påminnelse.
Jag har inte glömt, jag har opererat, vilket blev en succé.
- När ska vi göra det då? - Jag sa att jag ska köra en diagnos...
Jag måste garantera säkerheten för mina män, och mig själv.
Det ska ordnas.
Så du vill vänta? Då antar jag att överförningarna också kan vänta.
Varför jäkta?
- Miles. - Ja, doktorn?
Generalens son börjar bli ängslig.
Han vill chipmärkas ögonblickligen. Det kan inte vänta.
Jag är ingens son längre, doktorn. Det är befälhavare Topov.
Visst.
Jag har gjort det själv. Det gör lite ont.
Kanske för dig.
- Skyddet är aktiv, sir. - Nöjd?
Nej. Mina män.
Visst. Rada upp dem.
Tvådelat uppdrag, mina herrar. Säkra reaktor och ta bort detonatorerna-
-samt hämtning av två kända gisslan. Vi tror att barnen hålls här.
Likväl kan deras position vara flytande, så vi går in med en spridd manöver.
Slå ut all kommunikation och fordon som ni hittar, och glöm inte objektiven.
Om det blir varken eller... slår vi på stort och tar reaktorn.
- Några frågor? - Om vi stöter på missfostret?
Undvik den, om ni kan.
- Håll den upptagen. - Kan du inte göra bättre än så?
Den är säkert programmerad att försvara reaktorn. Den kommer hålla sig där-
-och göra det omöjligt att använda kraftiga vapen nära sprängladdningen.
Kapten... Era män bör inte strida mot NGU.
Det gör mina män.
- Det är varmt härinne. - Ta av dig jackan.
- Har vi varit här tidigare? - Varje vecka.
Tänkte väl det.
- Vill ni ha lite kaffe? - Javisst, jag kan ta lite, tack.
- Vad vill du dricka, Luc? - Apelsinjuice.
Bra. Jag är snart tillbaka och tar er beställning.
- Hur känns det i knäna? - Lite bättre.
Det antiinflammatoriska fungerar. Vi måste skaffa mer.
Väderleksrapporten sa att det är mer snö på väg.
Kunde komma en halv decimeter i helgen. Kylan påverkar nog dina leder.
Sändningen borde komma nästa vecka, så...förhoppningsvis...
Luc!
Sluta, Luc!
- Kan någon hjälpa honom. - Gå!
- Vi har en man nere. - Rör på er!
Kom igen! Sätt fart!
Eld upphör. Alla enheter fortsätter till reaktorbyggnaden.
Upprepar, eld upphör. Alla enheter fortsätter till reaktorbyggnaden.
Uppfattat. Enhet Ett, eld upphör. Alla enheter, eld upphör.
- Alla system är klara, sir. - Bra.
Byggnaden i sikte. Alla enheter i position, kom.
Enhet Ett, Enhet Två, två enheter rapporterar det södra området.
Enhet Ett håller kontakten.
Jag tar den norra sidan.
Enhet Två förflyttar sig till det norra området.
Enhet Två, håll positionen i norra området.
- Vi är i det södra området. Vi går in. - Skicka in dem och ta skydd, Burke.
Vi har slagit ut allt motstånd. Vi måste skicka in två enheter.
Nej, skicka in missfostren. Det är en order, Burke. Dra er tillbaka.
Uppfattat.
Varsågoda, grabbar.
Ställ inte till det.
Hur länge är det kvar tills de når mötespunkt A?
- Där är han! - Skjut ner honom.
Fy fan, såg ni det?
Ett är ute. Meddela Två, Tre och Fyra att de måste triangulera den nya positionen.
Vi ska triangulera... Triangulera... Lyssna på mig.
- Låt honom gå! Fyra ska till reaktorn. - Låt Tre anfalla.
- Vad i helvete händer? - Han är för snabb. De kan inte ta honom.
- Få Fyra till reaktorn. - Fyra går till reaktorn, sir.
- Närmar sig reaktorn nu, sir. - Okej, där är de.
- Stäng ner dem, doktorn. - Oskadliggör. Upprepar, oskadliggör.
Evakuera. Skicka ordern. Fullständig evakuering, Burke. Dra er tillbaka!
- Få ut alla därifrån! - Överste.
Be dem retirera. Få ut männen därifrån. Det är en order...
- Ni hörs otydligt. - Sir.
Vi är beskjutna. Enhet Ett är beskjutna. Drar oss tillbaka.
Överste Petrov är skjuten. Begär transport.
Nej.
- Begär transport. - Gå.
Lyssna på mig, för helvete. Du följer med mig.
Gå nu. Ta honom med dig. Gå.
Ta honom med dig!
Titta! Kommer han?
- Hur mår min pojk? - Bra.
Bra. Det är jättebra. Det är min duktiga pojke.
Ja.
Fantastiskt.
Ni ska få chansen att förklara situationen när de kommer.
- Vi var måltavlor därute. - Jag vet, jag såg det själv.
- Vi hade kunnat ta honom själva. - Ni hade ingen chans. Har aldrig haft.
- Lägg av. Backa undan. - Tyvärr så är det sanningen.
Den slog ut hela er utrustning och tvingade er till reträtt. En man.
Vi snackar om en perfekt art som inte vet nåt annat än att lyda order.
- Nåt du tydligen inte har en aning om. - Jag ska slå ut dina tänder!
Vad i helvete var det?
"Den här okloka aggressionshandlingen resulterade i ett snabbt gensvar.
"Vi har detonerat en av sprängladdningarna vid reaktorn.
"Ta det här som ett varningsskott.
"Världen tycks inte kunna sätta press på Bosorowmobben. De tillåts slingra sig.
"Du gör ingenting. Tänk på dina barn."
Jag sympatiserar med er far. Jag vet hur han känner sig.
Ni får hoppas att er familj är i säkerhet.
Är de inte det så bär ni med er det som cancer.
Till skillnad från mig, så kan han ändra på det här.
Jag skulle hellre dö än att se min far ge upp för dig.
Och så kanske det blir för oss alla.
Stockholmsyndromet, va? Fäster sig vid fångarna. Jag är rörd.
Vad har du för problem, doktorn? Mobbade ungarna dig i skolan?
Ja, det gjorde de. Jag var astmatiker, kass på idrott, dålig hy.
- Var inte så hård mot dig själv. - Nej, det är sant. Jag kanske överdrev.
Ja, vi gratulerar till ditt forsknings- projekt. Gå tillbaka till ditt rum nu.
Du tråkar ut oss.
Vet ni vad, barn, det här är en viktig lektion.
Ni måste alltid fråga er själva, vem är det som bestämmer?
Det är inte alltid den som snackar. Ibland är det killen i bakgrunden.
Jag menar... Okej, låt oss vara ärliga mot oss själva.
Kallar ni det där för en armé? Det är ett gäng bönder med slangbellor.
Men bara en av mina män, bara en... Det var allt som krävdes.
Tänk er nu en armé med såna män.
Det...barn...
Det är makt.
Bravo.
- Väldigt fängslande. - Tack.
Din pudel kanske vill säga ett ord.
Min pudel är ganska blyg.
- Nej, snälla... - Han har inte fått talets gåva.
Då kanske du kan hålla käften och göra det jag betalar dig för.
Du är bossen.
- Vi tror att huvuddetonatorerna är här. - Zooma ut så man ser hela stället.
Det är kyltornet. Genom den kan vi komma åt reaktorn.
De är säkert stängda efter olyckan, men de kan öppnas, sir.
Han är här.
Hej, Luc.
Jag antar att du känner dig utmattad. Det är normalt.
Det lugnande medlet bör snart avta.
- Sandra? - Hon är här.
Hon har godkänt undersökningen så du behöver inte oroa dig.
Vi är vänner. Du är hemma, Luc.
Jag har några frågor. Svara ja eller nej.
- Jag vill prata med Sandra. - Svara på frågorna bara.
Ser du dig själv som en pålitlig arbetare?
- Ja. - Ser du dig själv som en idérik person?
Nej.
- Är avslappnad? Hanterar stress? - Ja.
- Råkar i gräl med andra? - Ibland.
Ja eller nej.
Ibland.
Du ska få nåt som hjälper dig med återhämtningen.
Jag ska se till att du mår bättre, Luc.
Jag ska göra dig hel igen.
Var är jag?
Vi blandade psykotropiska droger med ergogeniska.
- Han system är inte redo för det. - Metylfenidat och mentenolone...
Hans nervsystem kollapsar. Man kan inte backa år av hormonell terapi på en dag.
Det är som att rehabilitera en kamphund, och sen låta den slåss igen.
- Det kan slå tillbaka på otaliga sätt. - Han byggdes inte för rehabilitering.
Som du ser är han udda i sin natur.
- Han gör inte vad han skapade för. - Nu försvårar du bara situationen.
Tror du att en hund som har smakat på blod nånsin glömmer den smaken?
Det finns avsevärda krafter i honom som jag har ägnat två år åt att reglera.
Du kanske inte klarar av att kontrollera den.
Få bara fart på honom, doktorn. Jag får bekymra mig över kontrollen.
Du sa nåt om rör innan. Tror du att du fortfarande kommer in där?
- Det vet jag att jag kan, sir. - Okej, vi provar på ditt sätt.
Det här är ren rekognoscering. Det är ingen strid. Uppfattat?
Då kör vi.
- Varför är hon därinne? - Hon den enda han litar på just nu.
Folk är så misstänksamma i både affärer och i livet.
- De vill alltid ha försäkringar. - Ja, sir.
Vad hände med en handskakningen? Skydd. Alla vill ha ett skydd.
- Men var är mitt skydd? Fattar du? - Ja, doktorn.
Nej, jag frågar dig. Var är mitt skydd?
- Det här är ditt skydd. - Hur kommer det sig?
För att en NGU kan inte skada sin ledare och hans män.
- Men...han kan. - Visst kan han.
- Väldigt smart, doktorn. - Klart att det är.
Det finns alltid ett sätt att ta sig runt, Miles.
Räkna hans fingrar och tår. Nej, jag bara skojar.
Vi har kommit långt fram från att kopiera får.
Grattis på födelsedagen, min pojk.
Jag kan inte koppla bort den här grejen, överste.
De märker det snart. Hitta barnen. Undvik missfostret. Du behövs levande.
Uppfattat.
Han kommer att göra det han hotade med.
- Lyssnar du på mig? - Jag måste informera landet snart.
- Jag kan inte diskutera det här. - Du är inte ensam i det här.
Tror du inte att jag vet det?
Att skicka in trupper var en handling av en desperat man.
De har inte gett mig nåt val.
- Är det rätt att offra andras barn? - Sen då?
Jag är tvingad att tänka över det här... över vår son och dotter.
Över vadå?
Låter du nåt hända dem... kommer jag aldrig att förlåta dig.
Jag hör två röster. Hör ni det här? Kom.
Det är en kvinnoröst. Det måste vara där han har barnen.
- Vi har inte hela dagen på oss, Miles. - Visst, doktorn.
Miles kör diagnostiken idag, Andrew. Går det bra?
- Ja. - Första frågan:
Du är en punktlig och pålitlig person.
Ja.
Du vet hur du ska använda din tid effektivt.
Ja.
Dina vänner ser dig som impulsiv och oförutsägbar.
Nej.
Du vill spendera din lediga tid med att slappna av i en lugn hemmamiljö.
Ja.
Du begrundar ofta livets komplexitet.
Ja.
Hörde du frågan, Andrew?
- Koppla in honom. - Ja, sir.
Ett ögonblick bara.
Lyssna väldigt noga, Andrew.
Du begrundar ofta livets komplexitet.
- Nej. - Det stämmer.
Du måste lyssna, Andrew. Det är viktigt.
Som ledare för en nation i spillror-
-har mitt beslut begrundats på en enkel princip:
För att tjäna det goda folket om man bortser från allt som offras.
Då stolthet kräver aggressivitet som möts av aggressivitet-
-hänger mänskligheten på diplomatiska och fridfulla konfliktlösningar.
Så de med makt har skyldigheten att ifrågasätta det här-
-som hotar vår överlevnad. Därför har jag godkänt...
...att 110 fångar ska släppas-
-i utbyte mot att de kopplar ur detonatorn vid reaktorn i Tjernobyl.
De närmaste två dygnen kommer alla trupper att ha eldupphör-
-då villkoren uppfylls.
Då kommer de kvarvarande fångarna att släppas i utbyte mot gisslan.
Det är över, Luc.
Vi har haft skiljda meningar...
...men det är väl resultatet som är viktigt, eller hur?
Ja.
Man borde ta vara på det här, att ge efter för våra små krav...
Saken är den...
...det vore skamfullt att inte gå vidare nu.
- Du lär dig. Men nu måste vi... - Det är över.
- Så är det med den saken. - Du kan inte säga nåt om saken.
För det har varit utgifter. Oväntade utgifter.
Det är svårt att se sånt i förväg. Jag har en armé att bygga.
Som du sa, "Det är inte ofta vi får en sån här chans."
Jag tror inte att du förstår mig.
Vill du jävlas? Är det vad du försöker att göra?
Du har fått betalt. Våra affärer är slut.
- Vill du testa mig? - Lugn...
Vem är det här?
Vasilly!
Okej. Väldigt bra.
Duktig pojke.
Vi måste ge oss av nu. Du måste avsluta ditt jobb sen går vi.
Barnen.
Får jag ställa en fråga?
Nej, det får du inte.
Begrundar du ofta livets komplexitet?
Du ska inte ställa frågor, förstått?
- Andrew. - Ja eller nej?
Du är trött, Andrew. Du har gått igenom mycket idag.
Är du en punktlig och pålitlig person?
Jag gillar inte din ton - sätt dig.
- Svara på min fråga. - Det tänker jag inte...
Hur mår du? Är du varm? Behöver du kylas ner lite?
- Svara på min fråga. - Svara på min fråga.
Jag vill att du sätter dig ner.
Lugna ner dig. Sätt dig. Jag beordrar dig att sätta dig ner!
Sluta. Du måste...
Vet du hur spenderar din tid för ett bra syfte?
Är du lycklig?
- Sluta! - Ja eller nej.
Tänker du ofta på mänskligheten och dess öde? Ja eller nej?
Vem är jag?
- Var tysta. Jag är på er sida. - Är du en av dem?
En av de som inte kan dö?
Vi får hoppas det. Följ med mig och var tysta.
Kom igen.
De har återaktiverat detonatorerna.
- Vad snackar du om? - Titta.
- Kan vi kommunicera med kapten Burke? - Nej.
Spelet har börjat igen.
Kommunikationen är nere. Vi vet inte om nån är vid liv.
Är det möjligt att din skapelse hade med det här att göra, dr Porter?
Det är möjligt.
- Om 30 minuter är vi på Defcon One. - Hur långt har vi kommit med Deveraux?
- Han skulle inte ha en chans mot NGU. - Dr Fleming?
Fortsätter vi att ge honom dubbla doser kan vi nog få dit honom.
Det här blir din sista chans.
Om han överlever kan vi inte kontrollera honom.
Han vet vad han är programmerad för. Vi måste stoppa det här.
- Vem ger honom doserna? - Jag gör det.
Nej, jag gör det. Jag är skyldig honom det.
Jag vet vad som händer.
- Vad är det som händer, Luc? - Jag är på väg tillbaka.
Jag ska strida.
Ja.
Jag minns.
Ge det till mig.
Jag gör det.
Jag vill vara här med dig.
Det är inte säkert.
Det är lugnt.
Ge dig av nu.
Verkställ.
Spring! Ut härifrån Kom igen! Spring!
Din jävla skitstövel!
Din jävla skitstövel...
Fortsätt att ställa frågor.
Försök att få...ett svar.
Ingenting.
Bara ett enkelt ja eller nej.
Det är löjligt.
Jag visste att jag hade nåt att säga dig.
Jag hade det på tungan.
Fan också.
Jag kommer nog på det strax... Vänta där.
Nåt så bekant.
Jag kan inte förklara det.
Du vet precis vad jag pratar om, eller hur?
Du förstår. Du behöver inte svara.
Det blir bra så, eller hur?
Vi har gått igenom det här förut.
Jag ska bara göra en sak.
Jag kom precis på vad det var jag skulle säga dig.
Vänta lite.
Det är Luc.
Han använde precis sprutan. Nåt måste ha saktat ner honom.
Vi kan dra nytta av 20 minuter till.
Hoppas jag.
Följ med mig.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter